STERNWOODMYSTERIET
- Marlowe. Generalen ville se mig. - Ja. Kom indenfor, hr. Marlowe.
- Jeg melder Deres ankomst. - Tak.
Godmorgen.
- De er da ikke særlig høj, vel? - Jeg gør mit bedste.
De ser ikke værst ud. Men det er De vel selv bevidst om.
Tak.
- Hvad hedder De? - Reilly. Doghouse Reilly.
- Det er da et mærkeligt navn. - synes De?
- Hvad er De? Mesterbokser? - Nej, jeg er privatdetektiv.
De gør grin med mig.
De er nuttet.
Generalen tager imod Dem nu.
- Hvem er det? - Frk. Carmen Sternwood.
Hun bør vænnes fra, hun er gammel nok.
- Hr. Marlowe, hr. general. - Goddag.
- Sid ned. - Tak.
Konjak, Norris.
- Hvordan foretrækker De konjak? - I et glas.
Jeg foretrak det med champagne.
Iskold champagne hældt over rigelige mål konjak.
Kom nu. De skal ikke fedte med den.
Jeg kan lide at se folk drikke. Tak, Norris.
- De må gerne lægge jakken. - Mange tak.
Her er for varmt til en mand med blod i årerne.
De må også gerne ryge.
Jeg kan stadig nyde lugten af røg.
Det er godt gjort, man skal dyrke sine laster gennem andre.
De ser på de sørgelige rester efter et meget lastefuldt liv.
En krøbling, lam i begge ben.
Jeg spiser som en fugl, og sover stort set ikke.
Jeg lever af varme som en nyfødt edderkop.
Orkideerne er et påskud for varmen.
- Kan De lide orkideer? - Ikke specielt.
Ækle tingester. De minder om menneskekød.
Duften er som råddenskab.
- Fortæl om Dem selv. - Der er ikke meget at fortælle.
38 år. College-uddannet. Taler pænt, når arbejdet kræver det.
Har arbejdet for statsadvokaturen. Bernie Ohls sagde, De ville se mig.
De brød Dem ikke om at arbejde der.
Jeg blev fyret for lydighedsnægtelse. Det ligger vist til mig.
Det lå også til mig.
Hvad ved De om min familie?
De er enkemand. Millionær.
De har to døtre, én ugift og én separeret fra en vis Rutledge.
- De bor hos Dem og... - Fortsæt.
De er begge smukke og uregerlige.
- Hvad drejer det sig om? - Pengeafpresning. Igen.
Jeg betalte Joe Brody 5.000 dollar for at lade min yngste datter være.
- Hvad betyder det? - Det betyder: "Hmm..."
Det hørte jeg ikke noget om hos statsadvokaten.
- Hvem tog sig af det? - Shawn Regan.
- Hvorfor ikke denne gang? - Shawn har forladt mig.
- Jeg har ikke set ham længe. - For en måned siden, uden et ord.
Det var op til ham, jeg var kun hans arbejdsgiver.
Jeg havde nu håbet, han anså mig for mere end det.
At han i det mindste havde sagt farvel.
Det sårede mig.
Kendte De ham også?
Ja. Da han smuglede rom ud af Mexico, og jeg var på den anden side.
Vi udvekslede skud mellem sjusser eller sjusser mellem skud.
De fortjener respekt.
De færreste udveksler mere end ét skud med Shawn Regan.
Han anførte en brigade i IRA, men det ved De jo.
Nej, det vidste jeg ikke.
Jeg ved, han var god til det, han nu lavede.
Det glædede mig meget, da De hyrede ham som Deres. . .
- Hvad han nu var. - Min ven, næsten min søn.
Han sad her i timevis og svedte tran...
... mens han drak konjak for mig og fortalte om den irske revolution.
Nok om det. Værsgo.
- "Hr. Arthur Gwynn Geiger..." - Vend det.
DE ØNSKER NOK AT INDFRI DENNE SPILLEGÆLD.
"Ærbødigst..." !
EGENVEKSEL 1.000 dollar
Er det hendes underskrifter? Hvem er Arthur Geiger?
Det spørger jeg hende ikke om. så får jeg bare lillepigeblikket.
Ja, det blev jeg lige udsat for.
Hun prøvede at sætte sig på skødet af mig, mens jeg stod op.
Hvad så?
- Er Deres anden datter indblandet? - Nej.
- Ligner de hinanden? - De er lige fordærvede.
Vivian er forkælet, udspekuleret, kvik og hensynsløs.
Carmen er en lille pige, som ynder at flå vingerne af fluer.
De har nok de sædvanlige laster...
... ud over dem, de selv har fundet på.
Virker jeg som en dyster far. . .
. . . er det fordi mit liv er for kort til victoriansk hykleri.
Enhver, der har levet som jeg...
... og først spiller forældrerollen i så sen en alder, får løn som forskyldt.
Hvad så?
- Betal. - Hvorfor?
- skrev hen ikke under? - Jo.
Hvem er denne Joe Brody, De gav 5.000 dollar?
Jeg husker det ikke. Norris ved det.
Han kaldte sig vist hasardspiller.
- Geiger hævder, dette er spillegæld. - Måske.
- Tror De på det? - Nej!
Og jeg skal sørge for, De får fred for Geiger, ikke sandt?
- Vil De have noget at vide? - Jeg vil bare være fri for ham.
Det kan komme til at koste.
- Tak for sjussen. - Jeg nød den lige så meget selv.
- De hører fra mig. - Held og lykke.
Hr. Marlowe. Fru Rutledge ønsker at tale med Dem.
Og generalen har bedt mig give Dem en check på det nødvendige beløb.
- Hvordan gjorde han det? - Nå ja, De er jo detektiv.
Han ringede på en særlig måde.
- Udsteder De checks for ham? - Jeg har den ære.
senere skal jeg have 25 dollar pr. dag plus udgifter.
- Hvordan ved han, jeg er her? - Han så Dem fra vinduet.
- Jeg måtte oplyse, hvem De er. - Det huer mig ikke.
- Vil De bestemme mine pligter? - Nej, jeg morer mig med at gætte dem.
Denne vej, hr.
- Gå bare ind. Sig, De er ventet. - Tak.
De ville tale med mig?
De er altså privatdetektiv. Jeg troede kun, de fandtes i bøger.
Eller som lurvede mænd i hotelkorridorer.
- De ser farlig ud, hvad? - Jeg er heller ikke særlig høj.
Skal jeg komme på stylter, i kjolesæt og med tennisketsjer?
Det hjælper nok ikke.
- Kan De klare den sag, far gav Dem? - Det er vel ikke så svært.
- Ikke? Det kræver da en del. - Ikke for meget.
- Hvad er Deres første skridt? - Det sædvanlige.
- Findes der sådan et? - Ja. Med et diagram.
På side 47 i bogen "Brevkursus for detektiver" .
- Deres far tilbød mig en drink. - Følger De også et for komikere?
- Hvad med den drink? - Helt ærligt, min far... Tag selv!
Hr. Marlowe. Min far er ikke rask.
- Sagen bør forløbe glat. - Det har jeg også tænkt mig.
- Ingen forretningshemmeligheder. - Nej.
- Ville De ikke have en drink? - Jeg har skiftet mening.
- Hvad syntes De om far? - Godt.
Han kunne lide Shawn Regan.
De ved vel, hvem han er?
spil ikke poker med mig. Far vil finde ham, ikke?
- Vil De? - Ja. Han forsvandt uden videre.
Far var sønderknust. Han vil nødigt tale om det, vel?
- Spørg ham selv. - Hvorfor have hemmeligheder?
- Jeg finder Dem uforskammet. - Jeg bad ikke om at tale med Dem.
Jeg ved, jeg er uforskammet. Det piner mig i de lange vinternætter.
Drik De bare Deres frokost, men De skal ikke krydsforhøre mig.
Folk taler ikke til mig i den tone!
Behandler De altid folk som dresserede sælhunde?
- Ja. Og jeg slipper af sted med det. - Tillykke.
Hvad er De bange for?
- Det handlede ikke om Shawn, vel? - Ikke det?
- Ville De kunne finde ham? - Måske. Hvornår forsvandt han?
For en måneds tid siden. Kørte bort uden et ord.
De fandt bilen i en privat garage.
- De? Hvem? - Så har far ikke fortalt Dem det.
Han fortalte om Regan, men sagen drejer sig om noget andet.
- Det ville De have mig til at sige. - Jeg blæser på, hvad De siger.
Så spilder jeg Deres tid.
Farvel, fru Rutledge.
Hør, Norris. De begik en fejl. Fru Rutledge ville ikke tale med mig.
Jeg beklager, hr. Jeg begår så mange fejl.
HOLLYWOOD BIBLIOTEK
BERØMTE FØRSTEUDGAVER SAMLEROBJEKTER
- Fandt De, hvad De søgte? - Ja, tak.
- Er førsteudgaver Deres hobby? - Jeg samler også på blondiner i glas.
A. G. Geiger SJÆLDNE BØGER
- Hvad skulle det være? - Ja. Har De en Ben Hur 1860?
- En hvad? - En Ben Hur fra 1860.
- En førsteudgave? - Nej. Nej. 3. udgave!
- Med trykfejl på side 116. - Nej, desværre.
- Chevalier Audubon 1840, komplet? - Ikke i øjeblikket.
- De sælger vel bøger? - Ligner det måske grapefrugter?
Nej, bøger. Træffer jeg hr. Geiger?
- Han er her ikke. - En skam, for...
- Hr. Geiger er her ikke! - De behøver ikke at råbe.
Jeg skal til forelæsning om argentinsk keramik.
Det hedder pottemagerkunst, og det er snarere ægyptisk.
De har nok solgt en bog engang. Jeg smutter på biblioteket.
Eller ind i antikvariatet overfor.
- Gør endelig det. - Tak.
- Hvad skulle det være? - Vil De gøre mig en lille tjeneste?
- Kender De Geigers antikvariat? - Jeg er gået forbi.
Kender De Geiger af udseende? Hvordan ser han ud?
- Gå over og bed om at tale med ham. - Det har jeg gjort.
- Har De forstand på sjældne bøger? - Lad det komme an på en prøve.
Har De en Ben Hur 1860, 3. udgave med en dobbelt linje på side 116?
Eller Chevalier Audubon fra 1840?
Det har ingen. Det findes ikke.
Det vidste ekspeditricen i Geigers antikvariat ikke.
Javel.
Nu interesserer De mig... lidt.
Jeg er privatdetektiv på en sag.
Det er måske for meget forlangt? Det synes jeg nu ikke...
Geiger er lidt over 40 år. Gennemsnitshøjde.
Småfed.
Kvabset. Med Charlie Chan overskæg.
Velklædt. Går med sort hat.
Foregiver at have forstand på antikviteter.
Og hans venstre øje er vist af glas.
- De burde være ved politiet. - Tak.
- Vil De vente på, han kommer ud? - Ja.
De lukker først om en times tid.
- Og det regner ret meget. - Jeg har min bil og. . .
Det gør det jo også. Jeg har en flaske whisky i lommen.
Jeg vil hellere blive våd herinde.
Nå da!
Så har vi vist lukket resten af dagen.
- Fortæl lidt mere om sagen. - Der er ikke meget at fortælle.
- Hvad er der? - Behøver De. . .
Ikke nødvendigvis.
Det er de små ting, der...
- Jamen halløjsa! - Halløjsa.
Jeg er ked af at sige det. Det er Geigers bil.
- Hvem er det, der stiger ud? - Geigers højre hånd. Carol Lundgren.
- Nå, men tak. - Hvis De en dag vil købe en bog. . .
- En Ben Hur fra 1860? - Med trykfejl.
- Farvel. - Farvel, min ven.
NAVN: CARMEN STERNWOOD
- De er nuttet. - Og De er høj. Vågn op.
Dem kender jeg. Doghouse Reilly. De er nuttet.
Hvad ved De om det her? Hr. Geiger. Her på gulvet.
Han er også nuttet.
Der ligger en død mand for Deres fod. Hvad er der sket?
De taler meget, Reilly. Bla bla bla.
Kom så!
- Lig der og ti stille. - Ja ja, Reilly.
Kom så, vi skal væk herfra.
- Godaften, hr. - Træffer jeg general Sternwood?
- Han sover. - Og fru Rutledge?
- Godaften, fru Rutledge. - Godaften.
Deres søster er ude i bilen. Hun kan ikke rigtigt gå.
Jeg får brug for en hånd.
- Er De sikker på, hun...? - Det er gået over i morgen.
- Var det Dem? - Det? Det er en særlig service.
- Det får alle mine klienter. - Ud over frækhederne.
Hvor fandt De hende?
Jeg er her ikke, og hun var hjemme hele aftenen.
Er det så slemt?
- Hvad skete der? - De holder af Deres søster.
De vil gøre alt for hende. Så drop alt det her.
- Jamen, jeg bør da vide... - Nej. spørg hende ikke.
Hun husker alligevel intet.
Hvad glemte hun om Shawn Regan?
- Hvad har hun fortalt Dem? - Ikke så meget, som De netop gjorde.
Rolig. Jeg slår ikke så godt så sent om aftenen.
De går for vidt, Marlowe.
Barske ord over for en mand... der forlader Deres soveværelse.
Godnat, fru Rutledge.
- Tak, Norris. - Jeg stillede hendes bil i garagen.
Godt. sig, hun var hjemme hele aftenen. Og glem, at jeg var her.
- Javel. Skal jeg bestille en vogn? - Det er bedst at lade være. Godnat.
PHILIP MARLOWE PRIVATDETEKTIV
Dav, Bernie. Kom indenfor. Sover De aldrig?
- Hvad laver De? - sidder og hænger.
- Hele aftenen? - Ja.
- Hvad er der? - skal der være noget?
De er min ven, men også fra mordafdelingen, og klokken er to...
- De arbejder med en kode? - Bare for sjov.
- De arbejder for Sternwood, ikke? - Takket være Dem.
- Har De lavet noget for dem? - Jeg begyndte i dag, men det regnede.
Ja ja. Den familie bliver udsat for meget.
Deres Packard flyder rundt ud for Lido Pier.
- Med en mand i, for resten. - Er det mon Shawn Regan?
Den irske eks-smugler, som drak for Sternwood?
- Ja. - Hvad skulle han dernede?
- Hvad skal nogen dernede? - Det vil jeg finde ud af.
- Vil De med? - Ja. Gerne.
- Hvordan er vejret? - Det klarer op.
- Hvornår fik De opkaldet? - For et kvarter siden.
- Hvad var det for en bil? - En Packard.
- Dav, Bernie. - Dav, Ed. Hvem er han?
Owen Taylor, Sternwoods chauffør, ifølge kørekortet.
- Hvad skete der? - Han røg gennem rækværket der.
Regnen holdt op ved nitiden. Brudfladerne er tørre.
Så det er sket ca. kl. 21.30.
- Lad høre, doktor. - Halsen er brækket.
- Og han fik et slag i tindingen. - Fra hvad? Rattet?
Nej, noget tildækket. Det blødte under huden, mens han var levende.
- En totenschlæger? - Måske.
- Gashåndtaget står på halv kraft. - Tak, Jim. Farvel, doktor.
- Værsgo at fjerne ham, gutter. - Javel, hr.
- Muligvis fuldskab eller selvmord. - Ja, men det er det ikke.
Ved De noget om Owen Taylor?
Et par af Sternwoods chauffører blev fyret pga. datteren Carmen.
- Hvad skal De arbejde med? - Angiveligt pengeafpresning.
- Hvem er de ude efter? Carmen? - Ja.
- Det her er ikke Deres stil. - Jeg tror. . .
Mig? Jeg har ikke gjort det her.
Hvad ville De sige, Phil?
- Giv mig en dag, så har jeg noget. - Godt. Lad os tage hjem.
- Godmorgen. - De arbejder altså ikke i sengen!
Som Marcel Proust. En fransk forfatter.
Træd ind i mit boudoir.
- Hvor beskedent. - En hæderlig detektiv tjener lidt.
- Er De hæderlig? - skal vi nu til det igen?
- Undskyld. Jeg var uforskammet. - Det har vi begge været.
- Er det angående Taylor? - Det har De hørt om? stakkels Owen.
En kriminalbetjent hentede mig, han vidste mere end jeg.
Owen Taylor ville ægte Deres søster.
Det havde måske været en god ting. Han var forelsket i hende.
Men jeg er ikke kommet angående Owen.
- Kan De ikke røbe, hvad min far vil? - Ikke uden hans tilladelse.
- Ikke engang, om det er om Carmen? - Nej.
Det her kom med bud i morges.
- "Kl. 8.35." - Nemlig.
- Hun er fotogen. - De forlanger 5.000 dollar.
- Hvordan kom kravet? - En kvinde ringede mig op.
Hvad mere? Det her er jo ikke 5.000 dollar værd.
Det mener de. Betalte jeg ikke i dag, ville min søster sidde bag tremmer.
Hun sagde, det var en sag for politiet.
- Hvordan det? - Det ved jeg ikke.
- Ved De, hvor billedet blev taget? - Ingen anelse.
- Har De spurgt Carmen? - Hun sov, da jeg gik.
- Har hun et alibi? - Det har Norris ordnet.
- Hvordan? - Hun var hjemme hele aftenen.
- Politiet kom angående Owen. - Krads bare løs.
- Hvad skulle Owen i Deres bil? - Han tog den uden at spørge.
- Hvorfor? Tror De. . . - Han kendte muligvis til billedet.
Bortset fra kvindens ord, ved De ikke, hvorfor det er 5.000 dollar værd?
- Derfor opsøger jeg Dem. - En handske har gerne fem fingre.
Hvorfor ikke gå til politiet? De var bange for, de fandt noget kriminelt.
- Og hvad så med familien Sternwood? - Må jeg låne telefonen, hr. Marlowe?
Politigården, tak.
De taler med fru. . .
De ønsker?
Hvad? Ringede jeg til Dem?
Hvem taler jeg med? Reilly?
Her er ingen Reilly.
Et øjeblik. De må hellere tale med min mor.
Hallo. Hvem er det? Politiet? Nej, det er ikke politistationen.
Hvis De ved det, hvorfor. . . Det er ikke nogen politistation.
Hvabehar?
Det bør min far høre.
Hallo. Hvem er det? Jamen, hen har lige fortalt Dem. . .
Nå, De er ved politiet. Hvad kan jeg gøre for Dem?
Hvad kan jeg? Hvor?
Nej da! Det kunne jeg ikke tænke mig. Heller ikke min datter.
- Bare han ikke sporer samtalen. - De kan godt lide narrestreger.
- Hvorfor afbrød De mig? - Jeg arbejder for Deres far.
Og så er jeg begyndt at synes om en anden Sternwood.
- Jeg foretrækker den anden grund. - Lad os komme til sagen.
- Kan De skaffe 5.000 dollar? - Det tror jeg nok.
- Fra Deres far? - Helst ikke.
- Hvor så? - Fra Eddie Mars.
Hasardspilleren? Nå, derfor har De ikke selv 5.000 dollar.
- Jeg kan lide at spille. - Også jeg. Går han med til det?
Jeg får pengene. Jeg har været en god kunde.
Desuden er der et bånd mellem hr. Mars og familien Sternwood.
Shawn Regan stak af med Eddies kone.
Interesserer det Dem ikke?
Så kan jeg måske lettere finde ham.
Hvis jeg ellers ledte efter ham.
- Er Regan indblandet? - Nej. Shawn er ikke pengeafpresser.
Godt. Vil De sige det nu? Hvad De prøver at finde ud af.
Det er pudsigt. De vil vide, hvorfor jeg blev hyret.
- Og jeg vil vide, hvorfor De vil. . . - De kunne blive ved.
- Så har vi noget at tale om. - Blandt andet.
Hør, fru Rutledge. De vil have, jeg gør noget ved denne sag?
- Hvad aftalte De med kvinden? - Hun ringer besked kl. 18.00.
Så ring straks til mig. Det bliver dyre billeder.
- Så De må hellere få det her med. - Farvel, hr. Marlowe.
- Det var ikke med vilje. - De skulle prøve det engang.
- Kan De huske mig? - Jeg beklager. . .
- Kan De huske mig nu? - Hør, hvad er meningen?
Førsteudgaverne var et påskud.
Jeg har noget, Geiger gerne vil købe. Er han her?
- Nej. Kom igen i morgen. - Drop det. Jeg kender møllen.
- Skal jeg tage hjem til ham? - Nej, det går ikke. Kom igen. . .
De, Agnes. . .
Kom nu, Carol.
Rub dig lidt.
Han hedder Lundgren, ikke? Hvem er den anden?
- Kom igen i morgen. - Tidligt?
- Ja. Tidligt. - For De flytter vist ud i dag.
- Lad os så køre. - Javel.
Rundt om hjørnet og så langsomt.
- Hvorhen? - Vi skal følge efter en bil.
- Jeg er med på den værste. - Det lyder godt.
Det er den stationcar, der kører ud fra gyden.
- Værsgo, skat. Køb en cigar. - En anden gang. . . så ring hertil.
- Dag og nat? - Helst nat. Jeg arbejder om dagen.
- Hvad vil De? - Husker De mig? Doghouse Reilly.
Ham, der aldrig blev høj.
Kunne De ikke komme ind?
Kom her. Jeg har nøgle.
- Hvor parkerede De? - Bag ved huset.
Leder De efter noget? Hvor meget husker De af i nat?
Om hvad? Jeg var syg. Jeg var hjemme.
Før De tog hjem. I den stol der.
De husker godt nok. Lad være med at bide i tommelfingeren!
- Var De her? - Hvor meget kan De huske.
- Er De fra politiet? - Nej, jeg er ven af Deres far.
- Hvem myrdede Geiger? - Hvem kender ellers til det?
At han er død? Ikke politiet, ellers havde de slået lejr her.
- Var det Joe Brody? - Joe Brody. Hvem er han?
De er nok vant til ballade og kan forhåbentlig slippe godt fra det.
- Myrdede Brody ham? - Hvem?
Ja. Joe gjorde det.
Gjorde han det?
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
De vil melde ham til politiet, hvis vi kan skaffe fotografiet.
- Mener De. . .? - Ja. Brody tog det med i nat.
- Jeg skal hjem nu. - Lad gå.
Men fortæl ikke politiet om Brody endnu. Eller om noget som helst.
Fortæl ingen, De har været her. Ikke engang deres søster.
- Overlad alt til Reilly. - De hedder ikke Reilly. . .
Undskyld, men jeg ringede ellers på.
- Er hr. Geiger hjemme? - Aner det ikke. Døren stod åben.
- Er De hans venner? - Vi skulle hente en bog.
- Er der nogen besked? - Nej. Gør Dem ingen ulejlighed.
Et øjeblik. Pigen kan gå. Jeg vil tale med Dem.
- Og hvis jeg ikke vil? - Jeg har to gutter ude i bilen.
Nå, skal det være på den måde?
Smut bare, min engel.
- Deres historie lød ikke rigtig. - Beklager. Har De en bedre?
Måske kan jeg finde på en.
- Blod. Ret meget af det. - Det siger De ikke?
- Gør det noget? - Nej. Det er jeg så vant til.
- Lad os melde det til politiet. - Ja, hvorfor ikke?
- Hvem er De? - Marlowe. Privatdetektiv.
- Hvem er pigen? - En klient. Vi kom for at snakke.
- Praktisk, døren stod åben. - Ja, ikke?
- Hvorfor har De nøgle? - Jeg kan også spille detektiv.
Lad være, man tjener alt for lidt.
Jeg ejer huset. Geiger er lejer. Hvad siger De så?
- De omgås rare folk. - Jeg tager folk, som de er.
- Har De nogen ideer? - Et par. Geiger blev skudt.
Eller Geiger skød nogen og stak af. Eller han slagtede en okse i stuen.
Nej, vel? Ring hellere til politiet.
- Jeg forstår ikke, hvad De er ude på. - Ikke det, hr. Mars?
Nå, De kendte mit navn. Var Geiger indblandet i noget kriminelt? Hvad?
Det ved jeg ikke, men baglokalet til Geigers butik blev ryddet i dag.
- De taler for meget. - Har De virkelig folk udenfor?
- Luk døren op. - Gør det selv. De er ikke min klient.
Alt vel. Jeg ville bare bevise noget. Men gå ham lige efter i sømmene.
- Åh, undskyld. - Hvem er han?
Philip Marlowe. Franklin Street. Specialtilladelse og politiskilt.
- Ud med jer. - En privatdetektiv.
- Manden sagde: "Ud med jer!" - Det sagde han også.
Han er herlig.
- Duer han til noget? - Han holder Pete med selskab.
- Fortæl, Marlowe. - Nej. De er ikke min klient.
- Hvem ryddede Geigers butik? - Sikket vejr vi har.
- Det kan betale sig for Dem. - Eller for Dem. Hvad rager det Dem?
- Jeg kan tvinge Dem til at tale. - Det er forsøgt før.
- Ville De ikke tilkalde politiet? - Forsvind hellere.
- Og hvordan har fru Mars det? - De lever livet farligt, Marlowe.
Det får jeg penge for.
- Fru Rutledge. Endelig. - Jeg har intet at berette.
Hun ringede altså ikke? Men De har skaffet pengene?
Ja, jeg har dem. Jeg ringer, så snart jeg hører fra hende.
Godt, så bliver jeg her, indtil De ringer.
- Geiger? - Hvabehar?
- Arthur Geiger. Pengeafpresseren. - Kender ham ikke.
- De er Joe Brody. - Og hvad så?
Og så kender De ikke Geiger? Sjovt.
De har en mærkelig humor, tag den og smut.
Joe. De har Geigers ting. Jeg har listen over ofre.
- Hvad med en snak? Nu! - Godt. Hvis De har noget.
- Er De alene, Joe? - Ja, bortset fra den her.
Jamen dog. så mange skydevåben her i byen og så lidt intelligens.
De er den anden i dag, der tror, en gøp kan styre hele verden.
Læg den, Joe. Den anden var Eddie Mars. Har De hørt om ham?
Det gør De, når han får nys om, hvor De var i nat.
- Hvad betyder jeg for Eddie Mars? - Hvad ved jeg?
Misforstå mig ikke. Jeg er ikke hård, bare forsigtig.
Ikke nok. Det skuespil om Geigers ting var en ynk.
Tro ikke, jeg er bange for at bruge den her.
- Hvad angår det Dem? - Spørg hende med de spidse sko.
- Hun kan ikke holde vejret længere. - Kom ud, Agnes.
- Hej, min snut. - Jeg vidste, De var ballademager...
Og bed fru Rutledge komme ud.
Hvad skal De her?
- Hvorfor løj De? - Jeg har ikke brug for Dem.
- De har ikke noget at gøre her. Gå! - Jamen jeg må ikke for ham.
- Se. Han er helt forandret... - Ja, mon ikke.
- Sid ned. - Vift ikke med den pistol.
- Diskuter ikke med ham. - De ødelægger det hele...
Hør! Hvorfor er De kommet?
Så hun ikke betaler, og politiet lader Dem være.
- Hvilket politi? - Dem der søger Geigers morder.
Joe, De skød jo Geiger. Det ved politiet ikke.
Men De var ikke alene på åstedet. De blev bange og stak af.
Men De tog filmen ud af kameraet. Og De kom igen og skjulte liget.
- Vås! - Ti!
De ryddede Geigers butik, før politiet kendte til mordet.
De tager chancer. Vær glad for, jeg ikke skød Geiger.
Men De kan få skylden. De er som skabt til det.
- Kan De få mig sigtet? Hvordan det? - Jeg sagde, der var et øjenvidne.
- Er De tungnem? - Carmen? Hun siger hvad som helst.
- De har altså fotografiet. - De tror nok, jeg er dum.
Ikke mere end andre svindlere.
Enten var De selv til stede, eller De fik billedet af nogen, der var.
De vidste, Carmen var der, fordi De truede fru Rutledge.
De må selv have set det ske.
Eller De kender alt til fotografiet. Logik, ikke?
- Hvad vil De? - Jeg vil bare have det billede.
- Hvad med lidt penge? - Ikke fra min klient.
- Jamen. . . - Fat det, Joe.
Bliv der.
Her. Hold øje med ham.
- Tag det roligt, Carmen. - Giv mig mit billede, Joe.
De skød Geiger.
Stands!
Rejs Dem. De ligner en pekingeser. Jeg samler på skydevåben.
Sid ned, søde. Hvor kom vi til? Nå ja, De ville hente noget.
- Der er vel ikke flere tryk? - Nej.
- Må jeg få mit billede nu? - Nej!
- Må jeg få min pistol? - Senere.
De er nuttet. Jeg kan lide Dem.
Og jeg har en balinesisk danserinde tatoveret på brystet!
Tag hende med hjem.
- Jeg er Dem vel tak skyldig. - Nej. Men lyv ikke en anden gang.
Kom så, Carmen.
Lad være, Joe.
- De slap billigt, Joe. Hvad så, søde? - Han er en plage.
- Ja. De fik billederne. skrid så. - Hvor gør det ondt?
- Skrid! - Først skal vi afklare et par ting.
- Jeg sagde "skrid" ! - Nu kan det være det samme.
- Hvorfor presse fru Rutledge? - Sidst var det jo den gamle.
- Den gik nok ikke to gange. - Hun kunne have sladret.
- Hvor godt kender De hende? - Pas!
Hun har nok gjort ting, hun ikke ønsker, han skal vide.
Tyndt, men pas igen.
- Hvordan fik De fat i billedet? - De fik, hvad De kom efter, billigt.
- Jeg ved intet, vel, Agnes? - De havde det jo.
En halvidiot. Dem får jeg altid. Aldrig en mand med begavelse.
- Har jeg gjort Dem meget ondt? - Som alle mænd.
- Hvor fik De billedet fra? - Nogen tabte det.
- Har De et alibi for i nat? - Jeg var her med Agnes.
Et kønt vidne. Man kan kun dø én gang, selv for to mord.
- To mord? - Ja. Hvor var De kl. 19.30 i går?
- Hvor? - Jeg overvågede Geigers hus.
- Hvorfor? - For at få noget på ham.
- Se mig i øjnene. - Det regnede. Jeg sad i bilen.
Der holdt én bil foran huset og én nede ad bakken. Jeg holdt bag huset.
Der holdt en stor Packard nær ved mig. Den var indregistreret som Sternwoods.
Der skete ikke noget, så jeg kørte hjem.
Ved De, hvor den Packard er nu? I politiets garage.
Den blev fisket op af vandet ud for Lido Pier i morges.
Der lå en død mand i. Bilen var rigget til at køre for langt ud ad molen.
- Det kan De ikke hænge mig op på. - Jeg kan prøve. sid ned, Joe.
Den døde var Owen Taylor, Sternwoods chauffør.
Han opsøgte Geiger, fordi han var varm på Carmen og ville stoppe ham.
Han brød ind ad bagdøren, hans pistol gik af, og Geiger faldt død om.
Owen stak af med filmen, og De fik den fra ham.
Ja ja. Jeg hørte skuddene, og så ham løbe ud og køre væk i Packard'en.
Jeg fulgte efter ham. På Sunset drejede han mod vest.
Og efter Beverly skred han ud i rabatten og stoppede.
Jeg kom hen og spillede politimand.
Han havde en pistol. Jeg slog ham ned.
Jeg tænkte, filmen var noget værd og tog den. Jeg har ikke set ham siden.
De efterlod ham bevidstløs i bilen ude ved Beverly.
Så kom der én og kørte bilen ned til havet og skubbede den i...
... for derefter at skjule Geigers lig? Det var der nogen, der gjorde.
- De havde brug for tid. - De kan ikke bevise noget.
Jeg vil bare finde ud af, hvad Geiger havde på familien Sternwood.
Måske kan vi slå en handel af.
Værsgo.
- Måske er hen kommet tilbage. - så er det uden sin pistol.
Har De ild?
Mig eller strisserne?
Hvad vil De?
Sæt Dem ind bag rattet.
Når politivognen er passeret, kører vi ud til Geigers hus.
De skød den forkerte, Carol. Brody myrdede ikke Geiger.
Godt. Kør nu.
- De har en nøgle. - Hvem har sagt det?
Kom bare an.
De mangler måske den her?
- Hallo? - Dav, Bernie?
- Er det den, jeg tror? - Ja, Marlowe. Hvo'n skær'n?
Jeg har en kold anretning, som nok vil interessere Dem.
- Havde Taylor en pistol på sig? - Det er en politisag.
Det ved jeg. Men var der så ikke tre tomme patronhylstre i?
Kom til Laverne Terrace 7244, så viser jeg Dem, hvor kuglerne er.
- Jeg kommer. - Jeg venter.
Hvorfor skjulte De Geigers lig?
- Skød De Brody? - Rend og hop.
- Det beviser hans pistol her. - Kom så.
- Goddag. - Halløjsa.
- Undskyld, jeg kommer for sent. - Hvordan har De det i dag?
- Bedre end i nat. - Enig.
- Dav, Max. Har De et bord til os? - Så gerne. Denne vej.
- En Scotch Mist, tak. - En whisky med postevand.
- Hvorfor valgte De dette sted? - Måske vil jeg holde Dem i hånden.
Det kan ordnes.
- Hvad drejer det sig om? - Min far var lettet over avisomtalen.
- Det var jeg også. - Ja, jeg fik udeladt Sternwoods navn.
Han håber ikke, De blev for engageret.
- Fralagde De Dem det ansvar? - Nej. Jeg fik en check med til Dem.
- Jeg skal ikke betales endnu. - Han anser sagen for afsluttet.
- Det er den vel? - Hvad Geiger angår? Ja.
Så er den helt lukket. Jeg håber, dette rækker.
500! Det er mere end forventet. Man jeg tager gerne imod dem.
Vi er Dem tak skyldig, hr. Marlowe. Jeg er glad for, det er overstået.
Sig mig, hvad laver De, når De ikke arbejder?
- Spiller på heste og den slags. - Ingen kvinder?
Jeg har for det meste noget kørende.
- Indbefatter det også mig? - Jeg har jo sagt, jeg kan lide Dem.
Jeg ville bare høre det igen. Men De gjorde ikke meget ved det.
- Det gjorde De heller ikke. - Tja...
Jeg kan også godt lide at spille på heste.
Men jeg vil gerne se dem an først.
Og se, om De tager teten eller danner bagtrop.
Finde ud, hvad de er lavet af, og hvad der driver dem.
- Ved De det om mig? - Det tror jeg nok.
- Lad høre. - De vil ikke vurderes.
De vil tage teten, føre an...
... falde lidt tilbage og så komme fri og først over stregen.
- De vil heller ikke vurderes. - Jeg kender ingen, der kan.
- Nogen forslag? - Jeg skal først se Dem på banen.
Der er stil over Dem, men jeg ved ikke hvor langt, De kan gå.
Det afhænger af, hvem der sidder i sadlen. Kom bare an, Marlowe.
Jeg kan lide Deres metode. De klarer Dem helt fint.
- Der er noget, jeg ikke forstår. - Hvad der driver mig?
Lad mig give et tip. sukker virker ikke. Det er forsøgt.
Hvorfor prøver De det så på mig? Hvem bad Dem lokke mig af sagen?
Var det Eddie Mars?
Lad bare være med at svare. Men det var ikke Deres far, vel?
Nej. Han er syg. Det var mit valg.
- Er De sikker? - Det har ikke virket indtil nu.
- Hvad har Mars at gøre med sagen? - Ikke noget.
- Han har en spillebule, jeg spiller. - Ja, mon ikke.
Lad mig tale. Vidste De, Shawn Regan stak af med Mars's kone?
- Hvem ved ikke det? - Og at han ejede Geigers hus?
- Nej, jeg... - Hvorfor generer det Dem så?
Hvad har Eddie Mars på Dem?
Kom nu, min engel. Ryst ikke. Jeg vil bare hjælpe Dem.
Nå, men De må hellere smutte.
De bør holde Dem til aftalen.
Vi kan tale om os to, når løbet er forbi. En skam...
- Undskyld. - Ja.
Vi kunne have lidt sjov, hvis ikke De var detektiv.
- Det kan vi stadig. - Farvel, Marlowe.
- Tjener? Er her en telefon? - Ja, lige derovre.
- Læg 55 cent i, hr. - Hvor meget?
- 55 cent. - Tak.
- De er igennem, hr. - Hallo? Hallo!
- Træffer jeg hr. Mars? - Det er mig.
Jeg genkendte ikke stemmen. Her er Marlowe. Kan vi ses?
- Ja. Hvornår? - Jeg vil gerne komme i aften.
Kom bare.
- Godaften. - Godaften.
- Hr. Mars venter mig. Marlowe. - Nu skal jeg forhøre mig.
Han brugte dem på heste
Han brugte dem på piger
Købte roser til sin moder
Der var han ingen gnier
Men da konen spurgte manden
Hvad har du købt til mig?
Så slog han hende for panden
For han var led og fej
Hun græd de bitre tårer
Ja, hun græd de bitre tårer
Hun er en sølle skabning
Hun er så nem at såre
Hendes moder sagde altid
En mand er pokkers led
Har det mon interesse
At hun var en tudeprinsesse
- Hun lå på sin pude - Og ku' bare tude
Ve oh ve En jammer at se
Hun græd de bitre tårer
Ja, hun græd de bitre tårer...
- Hej, drenge. - Hold op. Han venter på Dem.
Tak.
- Dav, Eddie. - Velkommen. Har De været her før?
Nej. Jeg kommer også kun, fordi De tilbød at hjælpe mig.
- Gerne. En sjus? - Ja, tak.
De har håndteret sagen godt.
Jeg var vred, men nu kan jeg se fornuften i det.
Vi kan komme godt ud af det. Jeg betaler mine regninger.
- Hvor meget skylder jeg Dem? - For hvad?
Stadig den forsigtige, hvad?
Godt. Giv mig nogle oplysninger om Shawn Regan.
- Det har De fået af politiet. - De har forbindelser.
Hvor er han? De har vel ikke ekspederet ham?
- Nej. Tror De det? - Jeg kom for at spørge Dem.
- Det er Deres spøg. - Så siger vi det.
Hverken De eller Deres folk har kunnet gøre det. Jeg kendte Regan.
- De sagde, De ikke ledte efter Regan. - Nu er jeg blevet nysgerrig.
Det slog mig, generalen frygtede, Regan deltog i pengeafpresningen.
Nu kan Sternwood roligt sove videre. Geiger var alene om det.
Jeg har forhørt mig. Da Geiger og Brody blev skudt, var løbet kørt.
- Det er sikkert. - Så er det afsluttet.
Generalen tænker som Dem. Han afregnede med mig i dag.
En skam. Gid han ville hyre Dem til at holde hans datter hjemme.
Hun er her nu. Hun er ikke særlig populær.
Taber hun, får jeg en håndfuld papir. Vinder hun, tager hun pengene hjem.
- De får vel pengene næste gang? - Hun bruger dem andetsteds.
så udeluk hende.
- Så er jeg kørt herud forgæves. - Desværre.
- Må jeg se mig lidt omkring? - Ja. Den dør fører til spillebordene.
- Ellers tak. Jeg bruger den gængse. - Skulle det være en anden gang.
Måske. En ting undrer mig. De har ikke travlt med at finde Deres kone.
Og hun er sådan en kone, en mand nødigt vil miste.
De ved måske, hvor hun er? Og Regan?
Ikke så nysgerrig. Det angår kun min kone og mig.
Undskyld.
Får De mig skygget? I en grå Plymouth Coupé?
- Nej. Hvorfor skulle jeg det? - De er måske bekymret for mig.
- Så meget kan jeg ikke lide Dem. - Farvel, Eddie.
- Hr. Marlowe? Fru Ret... - Hr. Marlowe? Fru Ret...
- De tager den. - Fru Rutledge vil tale med Dem.
- Hen er ved midterbordet. - Tak, begge to.
- Hr. Marlowe? Fru Rutle... - Fru Rutledge vil tale med mig.
- Hvor ved De det fra? - Fra ham.
Hen har vundet otte gange i træk.
- Han har da ikke sagt det. - Næh...
Hvad er meningen? Drej rouletten! Jeg vil spille igen.
Beklager. Der er over 14.000 dollar. Det kan vi ikke dække.
- Det er Deres penge. - Jeg har tilkaldt hr. Mars.
Vil De måske dække det? Dav, Marlowe.
- Damen her. - Noget galt, fru Rutledge?
Jeg vil spille én gang til. Alt dette på rødt.
Dæk beløbet. Denne omgang er for damen alene.
- Kryds fingre, Marlowe. - De ville tale med mig.
Ja. Mine ledsagere vil blive.
- Vil De måske køre mig hjem? - Gerne.
- Er De klar, frue? - Ja. Jeg er klar.
Det er jeg også.
Nemmer fem, rødt.
Tillykke. Jeg henter bilen, mens De indkasserer. Vi mødes udenfor.
- Godnat. - Godnat.
Dette er en pistol. Hit med pengene. Skrig, og De dør. Giv mig tasken.
Davs, makker. Rolig!
Jeg får hele tiden folks pistoler.
Vend Dem om.
Jeg kan ikke lide den slags julelege. Sig det til bossen...
... når De vågner op.
- Sikket held, De følger mig hjem. - Ja, mon ikke.
Skal vi køre nu?
Hvorfor skælver De? De var vel næppe bange.
- Jeg er ikke vant til væbnet røveri. - Nå, så det var det?
Hvad ellers?
De skælver stadig. De var vel ikke bange for, jeg kom noget til?
Siden hvornår føler De sådan for mig?
- Hvorfor standser vi? - For at få tingene på det rene.
- Hvad har Eddie Mars på Dem? - Hvad kommer det Dem ved?
- De har fået betaling, ikke? - Jo, af Dem.
- Vil De have flere penge? - Nej. Jeg er blevet godt betalt.
- Jeg har en anden grund. - De kan lide min far, ikke?
- Hvorfor stopper De så ikke? - Jeg kan jo lide en anden Sternwood.
- så vis det. - Det er meget nemt.
Det kunne jeg lide. Mere, tak.
Det var endnu bedre.
Godt. så er det på plads. Hvad har Eddie Mars på Dem?
- Nå. er det på den måde? - Ja. Jeg kysser gerne videre.
Men jeg vil først vide, hvad Eddie har på Dem. Jeg helmer ikke før.
Jeg fortalte Eddie Mars, jeg kom. Og så var De der. Det var et skuespil.
Han lod Dem vinde og fik en mand til at tage gevinsten fra Dem.
- De skælver igen. - Kør mig hjem.
Gerne. Men først skal De lukke tasken op.
Er der 28.000 dollar i den, tager jeg mine ord i mig.
Luk den op, og bevis, jeg er gal på den.
- Kør mig hjem! - Godt. Men så ikke mere.
Fra nu af, kan De tage vare på Dem selv.
Hvad får man i drikkepenge for at passe på hatten?
- Hvordan kom De ind? - Det gætter De aldrig.
Jo. Gennem nøglehullet, ligesom Peter Pan.
- Hvem er han? - En billardspiller, jeg kendte.
- De er nuttet. - I den grad. Hvordan kom De ind?
Jeg viste bestyreren Deres visitkort og sagde, De havde bedt mig gå op.
Jeg vil... Se, jeg huskede det.
- Hvad husker De om Shawn Regan? - Jeg kunne ikke lide ham.
Han overså mig, som De, og behandlede mig som et barn.
- Hvordan behandler Eddie Mars Dem? - Jeg kender ham ikke.
- Ikke? De ved da, hvem han er? - Han ringer altid til Vivian.
- Hvorfor? Er han nuttet? - Jeg tror Dem for en gangs skyld.
- Er han lige så nuttet som Dem? - Det er ingen.
Jeg har haft en lang dag. De må hellere gå.
- Kom nu, Carmen. - Jeg vil ikke.
- De kan ikke. . . - Hold mund!
- Hallo, Phil? - Hvad er der los, Bernie?
- Kom herned nu. - Jeg har ikke fået morgenmad.
Klokken er to. Kom inden for en halv time. Spis her.
Helst ikke. Jeg kender den mad.
Jeg skal nok komme.
Hvad ligner det at vække en mand klokken to om eftermiddagen?
Jeg har en ordre til Dem. Hold Dem fra Sternwood-sagen.
- Hvem siger det? - Statsadvokaten.
Han har nok skiftet mening. Hvem har skiftet den for ham?
General Sternwood. Mellem os: Han talte ikke med ham personligt.
Han talte med datteren, fru Rutledge.
- Nogen forklaring? - Ikke det jeg ved af.
Det er ikke forbudt at arbejde på en sag uden en klient.
- For øvelsens skyld. - Jeg skulle bede Dem droppe sagen.
Ja ja, De gør bare Deres arbejde. Sæt Dem i mit sted.
En rar gammel gubbe har to døtre, én skøn, én knap så skøn.
Hun bliver afpresset, og den gamle hyrer mig til at betale.
Inden jeg når det, dør skurken. Men tingene kører bare videre.
To mord senere opdager jeg, nogen har noget på den skønne.
- Hvem? - Sikkert Eddie Mars.
Han ejer det hus, hvor Geiger blev myrdet.
Dagen efter mordet overførte han skødet til en stråmand.
Hvad har Mars og fru Rutledge tilfælles?
I nat gjorde De et stort nummer ud af at bevise, de ikke har noget sammen.
Men det har de, noget med Shawn Regan.
som er forsvundet, angiveligt med Eddie Mars's kone.
- Hvad mener generalen om dette? - Det ved jeg ikke.
Den skønne stiller sig imellem. Skal jeg stadig droppe sagen?
Det ønsker statsadvokaten, men følg Deres egne fornemmelser.
Tak, Bernie. Nu skal jeg have morgenmad. En kop kaffe?
- Jeg tør ikke blive set med Dem. - På gensyn, Bernie.
- Hos Sternwood. - Norris? Marlowe her.
- Nu skal jeg... - Jeg vil besøge generalen.
- Det er nok ikke muligt i aften. - Hvorfor ikke?
Fru Rutledge vil gerne tale med Dem.
Et øjeblik, så får De hende.
- Har De ild, min søde? - Ja, klart.
Hallo, Marlowe?
- Hallo? - Tak.
- Hallo? - Hallo, fru Rutledge.
De kan klappe sporhundene. Shawn er fundet.
- Hvad? Har De fundet Shawn? - Han var i Mexico.
- Hvad var der sket? - En eller anden ulykke.
- Jeg rejser ham i møde nu. - Javel.
- Så er generalen vel glad. - Vi vil ikke fortælle ham det endnu.
Tak, fordi jeg fik det at vide. God rejse.
- Tak. Farvel. - Farvel.
Hør, vær så venlig...
Vi ville bare sige: Bland Dem udenom!
- Er det Dem, der har skygget mig? - Ja, jeg hedder Harry Jones.
- Jeg vil tale med Dem. - Pragtfuldt.
- Nød De at se, jeg fik bank? - Jeg er nærmest ligeglad.
- De kunne have tilkaldt hjælp. - Jeg blander mig ikke.
Fornuftigt. Giv mig lige min hat.
Hjælp mig op til mit kontor.
Det var et grundigt lag tæsk. Og jeg har set en del.
Jeg kørte med smuglersprit. Jeg havde maskinpistol. Barske sager.
Skrækkeligt. Sid ned. De gør mig nervøs.
- De tror ikke på mig? - Hvad vil De?
Sådan. Jeg har noget billigt til salg.
- For et par hundrede. - Værsgo.
- Vil De ikke vide, hvem jeg er? - Det ved jeg.
De arbejder hverken for politiet eller Eddie Mars.
De er ven af Brody. Så er Agnes fri på markedet igen.
Hvordan ved De det? Hun er sød. Vi skal måske giftes.
- Hun er for stor til Dem. - Det var ikke pænt sagt.
Det har De vel ret i.
Jeg omgås nok de forkerte folk. Ikke mere pladder. Hvad vil De?
De søger noget. Vil De betale? For at finde Regan.
Hvor morsomt. skal jeg betale 200 for at få at vide, jeg søger Regan?
Det har folk fortalt mig i dagevis. Jeg giver ikke engang cigarer mere.
- Vil De høre det eller ej? - Det ved jeg ikke.
200 rækker langt i mine kredse.
Vil De betale 200 for at høre, hvor Eddie Mars's kone er?
- Måske. Hvor? - Agnes fandt hende.
Hun siger det, når hun har pengene.
- Politiet får det ud af Dem gratis. - Jeg er ikke så sart.
- Agnes har noget, jeg ikke indså. - Jeg var ikke ude på numre.
Jeg kom med et tilbud. Helt på det rene.
Og så truer De med politiet. De skulle skamme Dem!
- Det gør jeg også. Lad os sige 200. - Har De pengene?
- Hvor er Agnes? - Kender De Walgreens kontor?
- Felwider Building 428? - Nej, men jeg finder det.
- Kan De møde mig der om en time? - Det kan jeg vel.
Tag pengene med. Så fører jeg Dem til Agnes.
L.D. WALGREEN FORSIKRING
Hvem er De? Hvad vil De?
Jeg vil tale med Dem.
- Hvem er De? - Jeg arbejder for Mars. Canino.
- Canino? - Så kender De mig.
- Hvad vil De? - Hvorfor skygger De Marlowe?
- Hvem siger det? - Jeg. Det var en fejl.
Det huer ikke Eddie Mars. Ud med sproget. Hvorfor skygger De ham?
Så pyt da. Det var for Joe Brodys pige.
Hun vil væk og mangler penge. Hun ville skaffe dem via Marlowe.
- Hvorfor skulle han betale? - Den nat Brody blev myrdet.
Den yngste Sternwood-datter var der. Det fortalte Marlowe ikke politiet.
Agnes tænkte, det var let tjente penge.
- Javel. Hvor er Agnes? - Hvad rager det Dem?
- Hvad vil De hende? - Hvad er der, Jones?
Har De aldrig set en pistol? Hvor er pigen? skal jeg tælle til tre?
- Hvor er Agnes? - De vinder.
I en lejlighed. Court Street 28.
Lejlighed 301.
- Jeg er vel en kujon. - De er bare fornuftig.
Jeg rører hende ikke, hvis De har talt sandt.
De er nok nervøs. De trænger til en sjus.
- Nej, jeg... - Jo. Har De et glas?
Ja. Derhenne ved vandkøleren.
Værsgo, kammerat. Drik det hele.
Drik det så. Tror De, det er gift?
Hende Agnes ville næppe sige nej.
Nej, sikkert ikke.
- Hvad er det, der er så morsomt? - Ikke noget.
Farvel, Jonesy.
Giv mig nummeret på lejlighed 301, Court Street 28.
Et øjeblik.
- Courtview Apartments. - Politiassistent Wallace her.
- Bor der en Agnes Lowzier? - Nej. Ingen ved det navn.
Mørkblond, grønne øjne, bor alene...
... eller med en lille fyr på ca. 52 kg, som går med grå hat og habit?
- Beklager. Ikke det, der ligner. - Nogen har oplyst forkert adresse.
Tak.
De gjorde det rigtige, Jonesy. Men jeg er helt på bar bund.
- Ja? - Hvem er det?
- Hvabehar? - Hvem der?
Dav, Agnes. Det er Marlowe. Manden, De vil se.
- Er Harry der? - Ja. Han er her.
- Lad mig få ham. - Han kan ikke tale med Dem.
- Hvorfor ikke? - Han er død.
Han døde for at skåne Dem.
- Vil De have pengene? - Ja.
- Har De bil? Hvor kan vi mødes? - Hjørnet af Rampart og Oakwood.
Jeg er der om en halv time.
- Hvad skete der med Harry? - Det betyder alligevel intet for Dem.
Men han fortjente bedre. Værsgo. Her er de 200.
Joe og jeg var ude at køre for et par uger siden.
Vi passerede en brun coupé, og jeg så, Eddie Mars's kone kørte den.
Der var også en passager, Canino. En mand, man næppe glemmer.
Vi fulgte efter dem. Kender De Realito?
16 km mod øst er der en sidevej.
Der ligger Art Hecks bilværksted. Stjålne biler modtages sikkert også.
Der ligger et hus bagved. Der er Eddie Mars's kone.
Er De sikker? Art Hecks, 16 km øst for Realito?
Ja. Farvel. Ønsk mig held. Det er gået mig skidt.
Det sker altid for Deres slags.
ART HUCKS AUTOVÆRKSTED
- Hvad vil De? - Luk op. Jeg er punkteret.
Beklager. Vi har lukket. Prøv i Realito.
Godt. Så kom ind.
- De skræmmer kunderne med den. - Det er farligt at sparke til porte.
Hold op, Art. Manden har ret. De driver da et værksted, ikke?
- Giv ham dog en hånd. - Tak skal De have.
De kan vel klare en punktering?
Mon ikke? Men jeg har travlt med en lakering.
Vejret er for fugtigt, Art. Sørg for hans dæk.
- Jamen... - Kom i sving.
- Lad gå. - Her er nøglen til bagagerummet.
Brug reservehjulet. Det er nemmere.
Jeg skred i svinget. Forhjulet punkterede. Et held, det var her.
- Ja. Bor De her i nærheden? - Jeg var i Reno og Carson City.
- Pæn tur. Forretningsrejse? - Til dels.
- Skal De have malet bilen? - Bare lidt sprøjtelakering.
Art burde være færdig for længst.
Godt, Art. Slæb ham ind i huset.
De er nok fru Eddie Mars, som Regan angiveligt stak af med.
Det stemmer.
- Hvor er Regan? - Det gad jeg også nok vide.
Dav, min engel. Jeg tænkte nok, De var her.
Ja. Men De tager ikke teten i dag.
Flyt den lampe, eller flyt mig.
- Vi er nok i huset bag værkstedet. - Ja.
Drengene tager ingen chancer, hvad?
- Er de ude og grave en grav? - De skulle absolut fortsætte!
- Hvor er De? - Henne at ringe.
Til Eddie Mars? For at høre, hvad De skal gøre ved mig? Det ved jeg da.
- Hvorfor fortsatte De? - Alt for mange bad mig holde op.
Tænd en cigaret til mig, engel.
Hvorfor skabte De problemer? Eddie har ikke gjort Dem noget.
Jeg var bare gode venner med Shawn.
Havde jeg ikke skjult mig her, ville politiet tro, Eddie havde myrdet ham.
- Det gjorde han måske også. - Sådan er Eddie ikke.
- Myrder Eddie Mars aldrig nogen? - Nej.
- Og så tror De endda på det! - Ja!
Hvordan kunne jeg vide, De var her?
- Hvordan? - En vis Harry Jones fortalte mig det.
En pudsig lille fyr. Harmløs.
Han solgte mig oplysningen, fordi jeg arbejder for general Sternwood.
Hvordan han så end vidste det.
Men Canino, som Deres mand betaler, ekspederede ham.
Og jeg kunne bare se på fra kontoret ved siden af.
Nu er han død. Men det var da ikke Eddie Mars!
Eddie Mars begår ikke mord, det har han folk til.
De tror bare, han er hasardspiller. Han er pengeafpresser, bilhæler...
- Ti stille! - Morder via fjernkontrol.
Alt, hvad der er penge i. Alt, hvad der er råddent.
Spørg ham selv.
Så slap jeg af med hende. Hen er god nok. Jeg kan lide hende.
- De kan lide for mange. - Pyt, det var rart med lidt vand.
Mon De ville gøre det samme for en mand?
Det spekulerer jeg også på.
Nu kan vi bare vente på Canino. Han ved ikke, jeg var der.
Når han opdager det, slår han mine tænder ud og sparker mig i maven.
- Som opvarmning... - Sig ikke sådan noget.
De skulle være rejst til Mexico. Men De var ikke sluppet over grænsen.
Ikke uden Regan. Det var sikrest, De var her, også for Eddie Mars.
Vil De blande Dem udenom, hvis jeg slipper Dem fri?
Nej! Tag den tingest ud af min mund.
Det var bedre.
Hent en kniv, og skær rebene over.
Pas på fingrene.
Skær væk fra hånden.
- Hvem har nøglen til håndjernene? - Canino.
- Er der en pistol her? - Det ved jeg ikke.
Nå da. Drengene var hurtige.
Hvad kan De gøre?
- Jeg vil lade Dem i stikken. - Det er i orden.
- Hvordan kommer jeg ud? - Ad den dør.
Når jeg er ude, så tæl til 20, og skrig så.
Godt. Begynd at tælle.
Af sted, Art. Nu!
Der! Bag rattet!
Herover, Canino!
Her. Det er vist nøglen.
Vi må tage hans bil.
- Hvor langt er der til en telefon? - Der er 10-15 km til Realito.
Når Eddie finder ud af, hvad der er sket, er vi på den.
- Og De er også indblandet. - Pyt, når bare De er her.
Jeg fik ikke takket Dem. De så godt ud.
Findes Deres slags stadig?
Jeg er nok forelsket i Dem.
- Vil De gå med mig til politiet? - Det kan jeg ikke.
- Hvorfor ikke? - Hvad hvis jeg myrdede Regan?
- Ville De fortælle politiet det? - Ja. Hvis De følger mig derhen.
Det vil jeg ikke. Jeg er træt. Min kæbe og mine ribben gør ondt.
Jeg har dræbt en mand og set på, mens en uskyldig blev myrdet.
Skal jeg bilde dem ind, alt det skete, fordi Geiger ville afpresse Carmen?
De vil sværme om Deres hus og rode i alle familiehemmelighederne.
De vil alle spørge: Hvor er Shawn Regan?
Hvorfor lod Mars, som om hans kone skred med Regan?
Hvorfor skjulte De Dem der? Det er sprængfarligt. spørg ikke mere.
Jeg spørger ikke, hvordan De blev rodet ind i det.
Jeg spørger Mars, hvis jeg når det.
- Hvorfor gør De det her? - Jeg er nok forelsket i Dem.
Træffer jeg hr. Mars?
Dav, Eddie. Marlowe her.
Ja, Marlowe. Eller resterne af ham. Ham Canino var dygtig.
Han bliver svær at erstatte.
Hvad er der, Eddie? Er De mundlam?
Jeg er i Realito, der hvor Canino ringede fra.
Men nu er det mig, der ringer. Jeg vil møde Dem.
Gå selv til politiet. Jeg har lige dræbt Deres håndlanger.
Vil De møde mig eller ej?
Godt. Hvor?
Las Olindas er for langt væk. Heller ikke i Deres lejlighed.
l Deres hus? Der, hvor Geiger boede?
Godt. Hvornår?
Hvor længe tager køreturen? Jeg skynder mig.
- Han åd den. - Det er risikabelt.
Han er her om 10 minutter.
Sørg for, bagdøren er låst. Træk for. Jeg fjerner bilen.
- Nu er det Dem, der ryster. - Jeg er bange, min engel.
Jeg er også sur. Mars har været et skridt foran mig hele tiden.
Hvis jeg ikke tager fusen på ham nu, er vi solgt.
Der er de.
Hold udkig ved bagdøren.
Kommer der nogen, så skrig som før.
- Engel? - Hvad?
Forhænget svajer!
Jeg kom først, Eddie. Læg den saks. Læg den!
Vend Dem om.
Gå derover.
Sid ned.
- Phil, der er to mænd i haven. - Hold øje med dem.
- Godaften, hr. Mars. - Sid ned, sagde jeg.
Lad hende være. Hun er god nok.
Hun har ikke sagt noget. Kun at hun myrdede Regan.
Regan er død, men det var Carmen, ikke?
- Hvad skete der? - Har hun ikke røbet...?
- Carmen var lun på Regan. - Men han foretrak Deres kone.
Hun bliver tosset over afvisninger. Jeg har oplevet det. Fortsæt.
- Hun var høj. Hun huskede intet. - Det har jeg også oplevet.
- Så skjulte De liget. - Det kan De ikke bevise.
Så begyndte De at presse penge af fru Rutledge.
Hvordan beviste De Carmens skyld?
- De har da oplevet Carmen høj. - Ja. Har De?
Hvorfor genkendte De hende ikke forleden?
Det svar er jeg spændt på.
- Hvad vil De gøre? - De er snedig. De kom ubevæbnet.
De ville gå med til alt. Lige indtil jeg gik udenfor.
Derfor har De folk derude.
Men nu kom jeg altså først.
- Læg Dem på gulvet, min engel. - Tag det roligt, Marlowe.
Hvis der lyder skud...
Hvad sker der nu? Hvad tror Deres folk?
Hvad gør De ved den første, der træder ud ad døren? Bliver det Dem eller mig?
- Hør her... - Nej. Har De ikke set en pistol før?
Skal jeg tælle til tre? Det sagde Canino til Jonesy.
- Rolig! - Jonesy tog det som en mand.
- Det var ét, Eddie! - Lad være!
- To, Eddie! - Skyd ikke! Det er mig. Mars!
Bernie? Det er Marlowe. Jeg har flere røde point til Dem.
- Hvem er det denne gang? - Eddie Mars. Han egne folk skød ham.
Og han har myrdet Regan. Jeg kan fortælle Dem om det.
- Hvor er De? - Laverne Terrace. Få mig ud herfra.
- Pas på. De er her måske endnu. - Kommer straks.
Han er her snart. Vent. Lad mig tale.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil sige, men det bliver tæt på sandheden.
De må sende Carmen væk. Fra mange ting.
Der findes steder, hvor hun kan blive afvænnet.
Vi må fortælle Deres far om Regan. Han kan godt tåle det.
De har glemt en ting... Mig.
Hvad er der galt med Dem?
Det er De mand for at ordne.